Klumpedumpe på muren satt Ramlade ner, pladask och platt
Kungens hästar och kungens män Fick inte ihop Klumpedumpe igen
Klumpedumpe på muren satt Ramlade ner, pladask och platt
Kungens hästar och kungens män
Var kommer det snusket ifrån?
Svara mig! Svara mig! Tänk, vad jag måste stå ut med.
Snuskiga unge. Du leker med snusk, precis som din pappa.
Passa dig, annars blir du som han när du växer upp.
Jag kan berätta ett och annat om honom, den jäveln!
Jag dödar dig om jag hittar sånt här hemma igen!
Hämta en plastpåse. Jag ska elda upp alltihop.
Stå inte bara där! Hämta en påse!
Jag ska sätta stopp för det här en gång för alltid.
Porrtidningar.
Jag lovar att han har sånt överallt.
Skynda dig, dumskalle. Ta hit en plastpåse jag kan slänga sakerna i.
Jag bara vet att något är fel, det är för tyst.
Herregud, något har blivit slaktat. Hoppas att det var ett djur.
Jag har aldrig sett så mycket blod. Vi får söka igenom stället.
Det är fru Reston! Jag visste att något hemskt hade hänt. Herregud!
-Ta ut henne. Ring stationen. -Det är lille Timmy.
-Är du beredd? -Den store mannen! Mamma!
-Mamma! Var är mamma? -Lugn, grabben, du är i säkerhet.
-Var är pappan? -Han är i Europa, i flygvapnet.
Han har en faster en timme bort. Jag ringer och tar honom dit.
Så hemskt.
FYRTIO ÅR SENARE
-Hej! -Hej, Jenny!
Kungens hästar och kungens män Fick inte ihop Klumpedumpe igen
-Tar det lång tid? Då flyttar jag mig. -Bara några minuter, fröken.
Okej.
-Dekanen kommer, kommissarien. -Ingen fara, vi är vana.
-Kände ni flickan? -Inte direkt. Det är en stor skola.
Det är svårt att minnas alla. -Ja, sir?
Är herrarna här än, Grace? Jag är snart klar.
Ja, sir.
-Inspektör Bracken. -Kommissarie. Inspektör Holden.
Hur står det till? Stig på.
Grace, inga samtal, tack. -Efter er.
-De har ställt en vattensäng i gymmet. -Har ni pippat i en vattensäng?
Det bästa som finns är att röka gräs och knulla i en vattensäng samtidigt.
-Här kommer han. -Kolla här.
Professor Brown, får jag fråga något? Vad är bröstmusklerna?
Mina vänner skrattar åt mig och säger att mina är konstiga.
Jag lovar att ni inte behöver oroa er.
-Tack, sir. Men var sitter de? -Här. Precis här.
Jag anställer ingen utan att kolla referenser.
Det där mordet är så hemskt. Polisen är där inne nu.
-De tror att det är någon i personalen. -Har du insiderinformation?
-Vad får de att tro det? -Det ser ut som ett insiderjobb.
Stackars trägårdsmästaren Willard som hittade kroppen. Huvudet saknas.
Vad skulle mördaren med det till? Jag tror...
-Dröjer de länge? -Jag vet inte. De har varit där ett tag.
Det bör inte dröja, men om ni vill komma senare...
Grace, kan du hämta professor Brown? Han är nog i lärarrummet.
Han är här, ska jag skicka in honom?
Ja, skicka in honom, för all del.
Han är ogift och bor hos sin mor.
Hej, Arthur. Inspektör Bracken och inspektör...
Kommissarien.
-Visar ni dem runt? När har ni lektion? -Imorgon, faktiskt.
Så bra.
De vill ställa er några frågor om flickan Palmer.
Visst undervisade ni henne?
Professor Brown förestår anatomi-institutionen.
Visa dem allt de vill se och...
Säg till mig om ni behöver något.
Jag vill bara be er om en sak.
Håll det diskret. Tänk, vad som händer universitetet om det läcker till media.
Lugn, sir. I början av utredningen skulle det hindra oss. Vi gör vårt bästa.
Det gör mig verkligen glad.
Vi säger till lärarna och personalen att det var en hemsk olycka.
Jag verkar ha pratat en hel del och jag har mycket arbete att göra.
Jag är inte till stor hjälp. Jag minns henne knappt. Jag är överarbetad.
Kom igen, du förestår bara en sektion, jag hanterar hela skolan.
Du klarar det bättre än jag.
Ni får ursäkta mig, mina herrar. Professor Brown tar hand om er.
-Tack för hjälpen, dekanen. -Varsågoda. Håll mig underrättad.
Dyker det upp något, så hör vi av oss.
-Så ni kände henne inte? Tändsticka? -Lägg av, kommissarien.
Vet ni vilken sorts flicka hon var?
Rände hon omkring med pojkarna?
Jag lägger mig inte i elevernas privatliv.
-Här är mitt klassrum. -Efter er.
Jag undervisar i jämförande anatomi. Det kan användas inom antropologin.
Det var en present från en elev. Gud vet var han fick den ifrån.
Det är en flicka, omkring 16 år.
-Jag vill träffa honom. Vad heter han? -Det var länge sedan, på 1960-talet.
-Kan det vara en av pojkarna? -Vem vet?
Vi provar omärkta kläder för att se om de passar. Hade flickan några vänner?
Ja, jag tror att hon var populär.
Det kan vara en elev. Ska vi fortsätta?
Tack, men först vill vi läsa rättsläkarutlåtandet.
Visst.
Willard, när tror du att du är färdig med arbetet här på campus?
Ingen aning, om en vecka eller två. Lugn, det kostar inget extra.
-Det var avtalet vi slöt. -Jag vet.
Men ju snarare du är klar här, desto snarare kan du ta andra jobb.
-Det är bättre för dina affärer. -Det stämmer. Jag ska skynda mig.
Jag vill göra det under vattnet. Vi ses i poolen.
(En timme.)
-Hej, har du pluggat? -Jag orkar inte mer, jag går till poolen.
Favoritläraren. Vill du ligga med honom?
Skojar du, smygbögen?
-Vad dum du är, han är jättesöt. -Man ska akta sig för sötsaker.
Kendall?
-Har du sett Kendall? -Ja, där borta.
Tack, Francine. Är du ledig ikväll?
Vilken mördande blick. Skitsamma.
Kendall, nån lämnade det här åt dig hos dekanen för en halvtimme sen.
Jag har letat överallt, var var du? Grace får leverera breven själv.
-Jävlar. När fick du det? -För en halvtimme sen, sa jag.
En halvtimme? Vad händer?
Om jag har gett dig dåliga nyheter, så tar jag livet av mig.
Nej, det är ingen fara.
Ta honom!
Sluta! Annars blåser jag skallen av dig.
Vilket jobb ni har. Allmänheten förstår inte hur hemskt det är.
Tack för att ni kom, professorn. -Hank, ta hit den.
Jag vill inte vänta på rättsläkaren, så kan ni ge mig er åsikt?
Kan det där vara gjort med en motorsåg, som den där?
Rör den inte, professorn! Ni kan ha förstört bevis.
Oj, ursäkta.
Jag är inte rättspatolog, men...
Till och med en lekman ser att det utfördes med den här.
-Det är elementärt. -Okej, tack. Det var allt.
Varsågod.
-Vet grabbarna att jag vill träffa dem? -Det är på gång, sir.
-Vad är det? -Vet inte. Fallet ger mig kalla kårar.
Samma här. Vad gör han med bitarna som saknas?
Ja, det är obehagligt. Någon får jobba under täckmantel här.
-Tjejer, menar du? -Ja, det är ju dem han är ute efter.
-Vi ses. -Arnold Schwartz och Kendall James.
Kom till dekanen om en halvtimme.
Är vi misstänkta, eller vill han bara höra oss? Lugn, vi kommer!
-Hoppas det. Inte ett ord till någon. -Behöver vi en advokat?
Okej. Okej, konstapeln!
Jag är säker på att mördaren är någon på eller nära campus.
-Ni misstänker väl inte lärarkåren? -Det kan vara vem som helst.
-Frågan är om ni samarbetar. -Två poliskvinnor i personalen?
-Som spionerar på alla? Vilka krav. -Det var det andra mordet.
Galningen kommer att mörda igen. Det är enda sättet att stoppa honom.
Ja, jag antar det. När vill ni att de börjar, i så fall?
Jag hör av mig. Nu vill jag prata med er sekreterare och pojkarna.
Du, säg inte att det tog en halvtimme att hitta mig. Snutarna lär tro...
-Var fan var du? -Alicia, blondinen på antropologin?
-Hur får du alla tjejer? -Jag visslar, så kommer de.
-Kendall James, skolans tjur. -Så farligt är det inte.
Så ni hittade ett kuvert till Kendall på ert skrivbord.
-Märkt "brådskande"? -Ja, jag tog det till dekanen.
-Inte sant, sir? -Och?
Ursäkta, men är det här nödvändigt?
-Vi frågar mordoffrens föräldrar. -Ja, ni har självklart rätt.
Jag gav Grace order att leverera brevet till Kendall omedelbart.
-Varför omedelbart? -Mitt kontor är inget postkontor!
Eleverna tror att det enda viktiga är deras intressen.
När brevet upphittades antog jag-
-efter att ha läst på kuvertet, att det faktiskt var "brådskande".
Jag är ledsen, sir. Jag vet inte varför Susan använde ert kontor så.
Brevet skickades av mördaren så att du inte skulle komma till poolen.
Varför gick du dit?
Sir, jag fick känslan av att något var skumt.
Jag vet inte varför. Det kändes fel, sir.
Okej.
-Har du något att tillägga? -Jag? Jag vet ingenting, jag lovar.
Hör upp, båda två. Jag vill inte att ni pratar om det här.
-Inte ett ord, det är viktigt. Förstått? -Ja, visst.
Här, ring mig när du mår bättre. Någon på stationen vill prata med dig.
-Okej, sir. -Jag har inga fler frågor. Har ni?
Ett, två, tre, fyr. Ett, två, tre, fyr.
Ett och två och tre och fyr-
-och fem och sex och sju och åtta.
-Okej, då tar vi paus. -Carla, jag måste gå på toa.
-Vad är det med dig? Vad hände? -Vilken lättnad.
-Du skrämde skiten ur mig. -Förlåt.
-In med dig. Hej, doktorn. -Kalla mig inte doktorn, har jag sagt.
Jag är psykolog, inte läkare. Är det han?
Jag behöver ingen hjärnskrynklare.
Kalla mig vad du vill, unge man. Du behöver säkert inte min hjälp.
-Lugn, doktorn vill ha information. -Om vad?
Jag heter Jennings. Jag bistår polisen i såna här fall.
Vi försöker ta fram en psykologisk profil av mördaren.
Doktorn är bra på det. Hans profiler är ofta det enda vi har att gå på.
-Jag känner inte mördaren. Eller? -Precis.
Du kan känna honom utan att veta om det.
Om kommissarien lämnar oss ifred kanske vi kommer på något.
Okej, doktorn. -Kom till mig innan du går.
Slå dig ned.
-Är det ett farligt jobb? -Väldigt.
Bra, då gör jag det. Jag dör av leda här.
Såklart. Sätter man en aktiv dam på att vända papper här-
-så gör hon vad som helst sen.
-Jennings är klar med mig. -Det var väl inte så farligt?
Är inte du Mary Riggs? Trevligt att träffas.
-Vad gör en tennisstjärna här? -Jag tjänar mitt levebröd här.
-Va, jobbar du här? -Ja, faktiskt.
Det var henne jag pratade om. Hon ska jobba under täckmantel.
-Hon är er nya tennistränare. -Häftigt! Tack för att ni litar på mig.
Vi ses i skolan.
Allt du behöver göra är att hålla ögonen öppna.
-Hjälp Mary om hon behöver det. -Självklart.
Hej då.
Det är en bra grabb som har haft det svårt. Jag snackade med honom.
-Han kan vara till hjälp. -Fint. Måste du berätta om mig?
Mary, vi har ont om folk. Ingen annan kan följa med dig.
-Jag skulle lägga mitt liv i hans händer. -Mitt med, tydligen.
Vad oroar du dig för? Du får spela tennis tills du tröttnar.
-Dessutom har vi koll på dig. -Ni måste boka möte.
-Ni skulle ha ringt. Jag är ledsen. -Vad gäller det?
Jag vill tala med er, kommissarien. Har ni tid?
-Vem är ni? -Sylvia Costa. Vad händer på skolan?
Inte vet jag. Vad händer?
Det ryktas att det händer skumma saker. Att en galning går lös.
Det går alltid såna rykten på skolan.
Kanske det, men de kan vara sanna. Det sägs att en flicka har mördats.
Studenternas fantasi är gränslös. Ursäktar ni mig? Jag är upptagen.
Men kommissarien...
Tala med fröken Riggs. Hon kanske kan berätta om det.
40-15.
Game, set och match till fröken Riggs.
-Vilken uppvisning, fröken Riggs. -Tackar.
När ni har bytt om serveras te i lärarrummet om ni vill.
-Den unga damen gav mig motion. -Var inte blygsam, fröken Riggs.
Jag får tror att våra tennisspelare blir mästare med er hjälp.
-Vet personalen vad jag gör här? -Bara om kommissarien har berättat.
Bra. Jag vill träffa er en stund när ni har tid.
Självklart, min kära. Skulle ni inte vara två på skolan?
Tyvärr blir det bara jag. Såna här jobb måste man anmäla sig frivilligt till.
Ni är modig. Hoppas att situationen blir löst med minimalt trassel.
Det är väldigt viktigt. Vad har hänt med Willard?
Vi måste släppa Willard. Vi har inte nog med bevis än.
Ursäkta att jag stör. Får jag tala med er en stund?
Jag är för upptagen. Ring min sekreterare.
-Det gäller det som hänt på sistone. -Vad pratar ni om?
Ingenting ovanligt har hänt. Nu får ni ursäkta oss.
Jösses, vad ni skrämde mig.
Vad gör ni? Nej, låt bli!
Det är låst! Jag klättrar in genom fönstret och öppnar inifrån.
Fan! Kom!
Kom igen. Fan också.
Kom igen!
Ring kommissarien. Skynda dig, det finns en telefon hos vaktmästaren.
Slå nollan för att komma ut på linjen.
-Vad hände? -Vi skrämde honom. Hon lever.
-Nu kan vi ta den jäveln. -Jag hoppas att du har rätt.
Någon följer med henne. Hon ska vaktas dygnet runt. Uppfattat?
-Snälla, ge mig en tändsticka. -Tyvärr, jag röker inte.
-Klarar hon sig? -Hon har nervskador och blodförlust.
Hon har knappast någon chans.
Den jäveln skrattar åt oss där ute.
-Vad hände den här gången? -Var kom ni ifrån?
-Var kom ni ifrån, frågade jag? -Jag var där uppe i biblioteket.
Vi får pratas vid senare.
Jag tänkte ringa. Det har skett igen.
Grabben, jag posterar ut fler poliser, men de kan inte vara överallt.
Håll öron och ögon öppna. Jag behöver all hjälp jag kan få.
Håll för guds skull koll på Mary.
Jag vet att jag inte bör be dig om det, men killen gör mig vansinnig.
Okej, stick nu.
Randy, kolla upp personalen. Fullständiga bakgrundskontroller.
-Använd hela budgeten, om du måste. -Okej, kommissarien.
Jag tänkte väl att du skulle gilla det. Gör ditt bästa, kompis.
Vi har nog ont om tid innan nästa.
Tyst, Mary! Ska du väcka hela skolan med dina skrik?
-Åh, Kendall... -Måste du ta i så? Är du galen?
Folk tror att du ligger med motorsågskillen.
-Du är ju helt hysterisk. -Åh, Kendall...
Jag ska hålla mig i styr om vi gör det igen. Kom och lägg dig igen.
Varför klär du på dig? Älskling, vart ska du?
Du kan sätta munkavle på mig. Då väsnas jag inte.
-Fröken Riggs, vad hände? -En kille hoppade på mig. Han.
-Det är min kung fu-professor. -Jag joggade och blev nedslagen.
-Jag måste ha ätit dålig chop suey. -Ha det bra.
-Vad gör du ute såhär dags? -Kommissarien bad mig se efter dig.
Jag såg dig från fönstret, men du försvann, så jag tog hojen.
Hoppa över hojen nästa gång. Den låter som en motorsåg.
-Men du mår bra. Vi ses imorgon. -Nej, först letar vi efter min pistol.
-Sen följer jag med dig. -Du har rätt.
Hoppa upp.
Jaha. Tack. Du räddade livet på mig inatt.
-Vi ses väl imorgon? -Mary?
Ska du inte göra kaffe?
En annan gång. Tack.
Casanova!
Du?
-Willard, varför spelar de musik? -De testar nog systemet.
-Vem? Är det inte ditt jobb? -Aldrig. Jag sköter markservicen.
Elektroniken är nån annans problem.
Ring dekanen och kolla om de testar utrustningen.
Det finns telefon hos vaktmästaren. Willard har nyckeln dit.
-Ingen får använda den telefonen. -Kom igen, jag tar ansvaret.
Vänta där borta.
Vad var det? Jag tyckte att jag hörde ett skrik.
-Var stänger man av? Jag blir galen. -Där borta. Följ med mig.
Kom.
Det här är inte mina nycklar.
Rör dem inte. Det kan vara fingeravtryck på dem om nåt har hänt.
Kendall?
Kendall!
Kendall, var är du?
-Vad har hänt? -En till. I omklädningsrummet.
Det är Suzie Billings!
Såg du det?
Ja! Medan vi höll på med musiken-
-dödade den jäveln henne! Den jäveln!
Den jäveln!
Han sågade itu henne medan hon levde. Fattar du vad hon utsattes för?
-Hon levde, för guds skull! -Jag vet, kommissarien.
Jag gör mitt bästa. Har jag för bråttom så missar jag något.
-Ge mig mer tid. -Vi har ingen mer tid.
Ta uppåttjack eller nåt. Ge mig ett spår. Vad som helst.
Jag behöver hjälp. Jag har hållit på i 23 timmar i sträck.
Mina ögon klarar inte mer. Jag ska göra mitt bästa.
Du kanske kan få hjälp. Minns du Kendall? Jag skickar honom till dig.
Jag trodde att jag var trött. Han är ju misstänkt.
Misstänkt? Är du galen? Han är reko, det vet du.
Han känner alla på campus. Han kan lukta sig till något misstänkt.
-Snabbare än vi. -Jag vet, men reglerna...
Skit i reglerna. Hitta mördaren.
Sluta prata med mig och hitta ett spår, för fan!
Professor Brown!
Får jag gå med er? Jag är nervös efter det som hände.
Mitt på dagen, mitt på campus behöver ni nog inte oroa er.
-Jag ska till Horton-huset. Duger det? -Ja. Ni tycker väl att jag är fånig.
-Efter det jag såg... -Ingen fara.
Jag är så van vid kroppar, lik, att jag är härdad.
Inte dekanen, han verkar vek.
-Ni vet inget om maktspelet här. -Hurså?
På en stor skola måste man vara tuff. Ingen har en chans mot dekanen.
-I de lugnaste vatten... -Talar ni av erfarenhet?
-Bitter erfarenhet. -Jag uttrycker bara mina känslor.
-Berätta mer. -Ni har just börjat här.
Ni vet att man inte bör snoka i kollegornas privatliv.
Jag vill veta vad jag står. En galning är ju lös.
-Det är bara jag. -Jag är på helspänn. Var ska du?
Kommissarien bad mig att gå igenom akter med inspektör Holden.
Oj, vad oortodoxt av kommissarien. Var är dekanen såhär dags?
Han kommer tillbaka ikväll. Han är i Arlington den första varje månad.
-Han är hemma runt sju ikväll. -Sju? Okej. Då går jag dit då.
-Okej. -Och vi ses senare. Hej då.
-Hej, inspektören. Var börjar jag? -Så du vill leka polis?
Vi får se hur entusiastisk du är framåt småtimmarna, grabben.
Röker du? Jag vill inte få arbetsmiljön förstörd. Särskilt inte här nere.
Det här är enkelt. Leta igenom akterna efter referenser till lärarkåren.
Vad som helst. Det är enkelt. Där är ditt bord.
Okej.
-Fröken Riggs. Vilken överraskning. -Jag vill inte störa er.
-Stig på. -Jag har bara några frågor att ställa.
Om ni hellre står här ute, så får jag göra er till viljes.
Det är lite fånigt, inte sant?
Där borta, min kära.
Vad vill ni dricka? Jag håller på att göra te, men ni föredrar väl kaffe?
Det blir bra. Vilket vackert hem.
Så vänligt. Jag har så få besökare.
Det är väldigt stort, jag bor ju ensam. Gör det bekvämt för er, min kära.
Jag är strax tillbaka.
Fröken Riggs, hur vill ni ha kaffet? Med grädde och socker?
Grädde, tack. Inget socker. Lite sackarin, kanske.
Aha, ni håller koll på figuren? Det behövs väl knappast?
Ni spelar ju så mycket tennis.
-Jag häller i lite åt er. -Tack.
Jag kommer strax.
Dåså, min kära.
Ursäkta att det dröjde. Åh, tack så mycket.
Här är ert kaffe. Det är snabbkaffe, tyvärr.
-Det är gott. Grädden är god. -Ja, det är ju New England.
Så bra att ni tycker om det. Säg mig nu, vad ville ni prata om?
-Professor Brown. -Jaha, professor Brown?
Ja. Har han några slags problem? Vad som helst vore till hjälp.
Jag avskyr att ställa såna frågor, men vi behöver all hjälp vi kan få.
Mer kaffe, fröken Riggs?
Ja.
Det går bra.
Hittar vi inget snart, så får vi göra husrannsakan på hela campus.
Jag vill ju inte ha campus fullt av ivriga poliser-
-i jakt på lik, eller resterna av dem.
Det här kan vara något, inspektören.
Han har bytt namn. Det är inte konstigt, men vi kollar upp det.
Jag kollar om det är någon på arkivet i Arlingon. Klockan är nästan 20.
Det är Holden på mordroteln i Boston.
Vad har ni på en John Reston, 413 Cedar Drive?
R-E-S... Precis. Ja, jag väntar.
Jobba på. Det här kan ta ett tag.
Det låter som att han stupar snart.
Ja, jag är kvar. Ja.
Ja, det är han. Är du säker?
Kan du skicka ut informationen direkt?
Tack. Jag skickar en låda klubbor.
Okej. Tack så mycket. Tack.
-Vad sa han? -Äh, vad fan. Du är nästan polis nu.
Det är dekanen. Hans mamma blev styckad när han var liten.
-Det måste ha påverkat honom. -Mary skulle dit vid 19!
Herregud! Kom, vi sticker! Nej, du ringer kommissarien!
Vad säger jag? Vi använder radion i bilen. Kom, jag behöver dig.
Vad var det nu ni frågade om? Professor Brown, ja.
Ert kaffe.
Professor Brown, förstår ni, är homosexuell.
Jag fick reda på det för några år sedan.
Men det är hans ensak.
Brown verkar mer upprörd över sin läggning än jag.
Jag bör nog berätta att han nästan försökte döda mig.
Men jag är faktiskt väldigt stark.
Jag mår konstigt.
Jag kan inte riktigt röra mig.
Det beror på drogen jag gav er.
Ni hör allt jag säger, eller hur?
Men ni kan såklart inte röra er.
Kommissarien!
Ni vill nog se det här med en gång.
Det är ett spår i college-fallet.
Säg åt Rogers att hämta min bil omedelbart.
Vi vill ju inte smutsa ned här inne.
-Kom igen. -Här kommer kommissarien.
Ni två går runt till baksidan.
-Den dörren. -Du vore en bra snut, men stanna här.
-Ni får inte göra så mot mig nu. -Okej, men håll dig i bakgrunden.
Om vi ropar "ned" så lägger du dig och frågar varför senare.
Håll dig bakom mig.
Mary?
Vad är det med dig? Mary?
Gud, vad har han gjort med henne?
-Han syns inte till, inspektören. -Han kan inte ha kommit långt.
Försök att gå runt med henne. Jag kallar på läkare och ambulans.
Kom igen.
Försök att gå. Jag hjälper dig. Kom. Det är över nu. Kom igen, Mary.
Kom igen, försök att ställa dig upp. Kom igen, Mary. Du klarar det.
Ja. Såja.
Kom igen. Titta, nu går du ju.
Det är lättare än du trodde, va? Och så andra foten.
Det går ju bra. Såja.
Snart kan du springa ett maraton.
Såja.
Tack.
Gick det bra, grabben? Du har verkligen tur.
-Hur är det med Mary? -Hon klarar sig. Han drogade henne.
Täck över det där.
Okej, då river vi stället. Randy, du börjar här inne.
Kolla här.
-Ett pussel. -"För barn i alla åldrar."
Snygg, inspektören. Att dekanen samlar på sånt. Vilken sjuk typ.
Bli polis, grabben. Vi hittar såna hemligheter jämt.
-Få ut honom. Var är kommissarien? -På sjukhuset hos fröken Riggs.
Hur är det, Kendall? Vill du fortfarande bli snut?
-Skojar du? -Kom igen, du måste få lite sömn.
-Tänk inte på saken, grabben. Kom. -Vänta, min jacka.